Downton Abbey S05E08 Series 5, Episode 8
42. epizoda, 9.11.2014.
Na hrvatski preveo Silvio Transkript: Stubbie, Silvio
Obrada u titl: Silvio Sinkronizacija: Stubbie, Silvio
Nosite ih u kočiju.
Inventar, g. Karsone.
Hvala vam.
Gospođo Hjuz. - Hvala vam, g. Barou.
Hoće li izdržati put u London? - Ako treba, popravićemo.
Vi ste prava umetnica.
I Dejzi je zaslužna.
Koliko da ponesemo, a šta možemo kupiti tamo?
U Londonu možete kupiti gotovo sve što i u Riponu.
Ali tamošnjim trgovcima se ne može baš verovati. -Vi ne možete.
Zašto ona putuje u London? Nisu našli zamenu za gospođu Bjut? -Nisu.
Grantam Haus ubuduće neće imati stalnu domaćicu.
Sad su nova vremena.
Prekrasna je.
Nije malo staromodna? - Ma ne! -Ne, vrlo je šik.
Da je vidimo sa šeširom?
Radujete li se Londonu? - Tamo imamo kuću.
Moramo je pregledati.
Žao mi je što Suzana ovo propušta. - Ne mari za garderobu.
Najavili su dolazak pre dva meseca, a nisu stigli.
Vlada ih je zadržala. -Ja bih se ipak vratila da mi se kćer udaje.
Onda se kloni diplomatske karijere.
Hoće li stići pre nas? - Neće.
Prenoćiće u Sauthemptonu. U St Džejms stižemo istog dana.
Treba li se pretvarati da su srećan par? -Nego šta.
Čemu kvariti sliku? - Slažem se.
Šteta što venčanje nije tu. - Okrug bi očekivao više
od venčanja kod matičara i blagoslova u crkvi.
A London je pogodniji za Suzanu i Šrimpija.
Želim blagoslov i u sinagogi. U Riponu nema sinagoge.
Divim se kako sve stoički primate. - Tako će lordu Sinderbiju biti lakše.
Lord Sinderbi ne zaslužuje obzirnost.
Atikus ga voli, a ja volim Atikusa.
Ljubav ne može pokoriti sve ali može pokoriti mnogo toga.
Bojala sam se susreta Njenog gospodstva i izdajnice,
ali gđica O'Brajen sada služi suprugu novog guvernera.
Ipak, Rouzini roditelji nemaju damsku sluškinju, ni ličnog slugu.
Neobično za markiza i markizu.
Ja mislim da nemaju ni prebijene pare. Izgubili su sve.
Onda ih raduju Sinderbijevi milioni.
Nisam sigurna. Ledi Flintšajr nije mnogo liberalna.
Istina. -No s druge strane, ni lord Sinderbi nije oduševljen.
I ja sam to čuo. - Živela obostrana netolerancija.
Brine me što imam samo g, Baroua i Mozlija.
Mislite da smo malo kratki? - A vi ne?
Da pozajmimo nečijeg slugu? - To liči na nešto iz prošlog veka.
Čak i meni. -Onda najmite nekoga na sedam dana. Nije skupo.
Takvi da budu u velikoj paradi? - Nema više velikih parada.
Sada se krpimo kako znamo.
Ja sam na redu.
Šta bi moj otac rekao? -Da sa svojom unukom gradiš čvrsto prijateljstvo.
Ne, draga. Stala si na polje sa zmijom, pa se moraš vratiti tamo. -Neću!
Pusti je da ostane tamo.
U životu će joj više koristiti da nauči da gubi.
Zaplači, draga. Neka Mago oseti krivicu.
Ne zovi me Mago.
Požuri, Mago! Ti si na redu.
Od koga je pismo? - Od mog bratića iz Bostona.
Prodaje automobile i poljoprivredne mašine.
Razumeš se u oboje. - Zato želim da radim s njim.
Ovde otvara podružnicu? -Ne. Poziva me da dođem u Masačusets.
Kao partner. - Shvatam.
Šta kaže lord Sinderbi? - Sanja da sam se predomislila.
Zašto takav otac nije dao sinu više jevrejsko ime?
Pravo ime mu je Efraim Atikus.
Mama ga zove Atikus, pa je tako ostalo.
Ona ti je saveznica. -Da, ali ne zato što to smatra nevažnim.
Sreća njenog sina joj je još važnija.
To lepo zvuči.
Gospodine i gospođo Bejts, jedan trenutak molim.
Danas me je nazvao narednik Vilis. G.Vajner hoće da navrati sutra ujutro.
Da se sretne sa mnom? - S vama oboma.
Ne razumem zašto? - Biće jasnije kada dođe.
Nadali smo se da je to gotovo. - I ja sam, g. Bejtse.
Idem gore. - Laku noć.
Ja ću proveriti kako su deca. Ne morate vi.
Požrtvovana je. -Drži se kao da je ona izumela majčinstvo?
I ja idem u krevet. - Da li ste razmišljali o radovima u selu?
Te loše kuće treba da počnemo popravljati.
Znam, ali kako namaći novac?
Moramo razmisliti dok smo u Londonu.
Londonski inspektor sutra opet dolazi?
Kako znate?
Ne zaboravite da bih rado svedočila da sam kartu videla u jednom komadu.
Njeno gospodstvo je pošlo u krevet. -Dobro. Hvala vam.
Nadam se da samo gospođica Bakster misli da smo u nevolji.
Kad dođem u London, želim da posetim pozorišta, galerije...
Na kraju ne uradim ništa. Sada ću iskoristiti London. -I ja s vama.
Ići ćemo zajedno. - Držim vas za reč.
Otkrivaju spomenik. - Kada?
Taman kada se vratimo s venčanja.
Ratni spomenik u selu ćemo otkriti 25-tog u podne.
Volio bih da svi idemo. -Naravno.
Nemojte mi zameriti ako ne dođem.
Nedostajaćete nam.
Ne bih opet o tome pričala. Bilo bi mi bolno.
G. Karson razume. - Možda.
Jadna žena. -Čuli ste je. Nećemo više o tome.
Jeste li gotovi? - Jesam. Hvala, Denker.
Ko je to bio na vratima? -Predstavio se kao princ Kuragin. U salonu je.
Rekla sam da ste još gore. On vas čeka.
Neću obući haljinu koju sam odabrala sinoć.
Slutila sam to, pa sam spremila haljinu boje lavande. Ide uz vaš ten.
Princ mi je stari prijatelj i ništa više.
Verujem, ali ne škodi da izgledate što lepše, zar ne?
Sigurno ne škodi.
Neka dođu predstavnici svih rodova vojske. I vojni orkestar.
Valjda je sve pod kontrolom. - Rekao bih da jeste, lorde.
Voleo bih da otac Vilijama Mejsona dobije dobro mesto.
Vilijam je odavde otišao i dao život za domovinu.
To me duboko dira. - Svi, smo dirnuti.
Recite osoblju. -Rekao sam. Svi će doći.
Gospođa Patmor je zamolila da je izuzmemo. Razumljivo.
Žao mi je, ali nisam iznenađen.
Šta podrazumevate pod "naša posljednja prilika".
Sve prilike smo propustili pre mnogo godina.
S tim se neću pomiriti. - A šta je s princezom?
Još je nisu pronašli. Dugo smo odvojeni.
Vi to predlažete rastavu braka? - Zašto? Želite li još dece?
Voleo bih da ostatak života provedem s vama.
Kao prijatelj. Kao ljubavnik.
Ne želim skandal. Želim ljubav.
Poslednje godine su mi bile ružne. Neću da mi i preostale budu takve.
Nećete. - Onda... šta kažete?
Želite da vam odmah odgovorim?
Znam šta osećam. A i vi znate.
Ne mogu odmah da odlučim. - Ja se neću promeniti.
Vaša nepopustljivost sigurno nije vrlina.
Stvari postaju jasnije.
G.. Grin nije bio dobar, kao što je g. Karson rekao.
Saznali smo da je više puta napadao žene.
One su se plašile da ga prijave, ali neke su progovorile.
Tako smo stvorili sliku o njemu. - Ovde se ništa nije dogodilo.
Žrtve su mu uglavnom bile krhke žene. Nisu ga ohrabrivale.
Vrlo neugodno. - Da, prilično neugodno.
Slažete li se, gospođo Bejts?
Da. -Imamo i vest koja bi g. Bejtsa oslobodila sumnje.
Javio nam se drugi svedok. On kaže...
se g. Grin svađao s osobom znatno nižom od sebe.
Dakle, nižom i od vas, g. Bejts.
Št vi mislite, gospođo Hjuz? - Ne znam ništa o tome.
To bi bilo sve.
Može li gđa Bejts doći u London ako nam zatreba?
Iduće nedelje smo u Londonu zbog venčanja ledi Rouz.
Svratite u Skotland Jard u utorak u 10.
Ja ću doći s njom. -Samo izvolite. Dogovoreno. Doviđenja.
O čemu je tu reč, zaboga?
Pokušava da nešto izvuče. Ne treba mu se suprotstavljati.
Šta da izvuče? - Traže vas gore, g. Karsone.
G. Evanse, drago mi je što ste došli. - Bilo mi je zadovoljstvo.
Vaš otac je radio nadgrobne spomenike za pse.
Drago mi je što nastavljate s tim. - Ovakve smo vam radili u prošlosti.
Je li ovo katalog psećih nadgrobnih spomenika? Paralelni svetovi.
Ne. ovde su sve vrste koje radimo. -A, tako.
Što je ovo? -Spomen ploča. Napravio sam je za vrt u Hinkliju.
To je kod Lečestera? Vi ste stvarno poznati.
Konačno. Niste se žurili.
Mislio sam da ste zvonili slučajno. - Kako da vas dozovem?
Jerihonskom trubom? - Voleo bih da me uopšte ne zovete.
Odnesite ovo u automobil. Ja ću poneti njene čizme i kišobran.
Sve ću im ispričati kada dođemo tamo i tako se rešiti muke.
Nemoj. Tajne se odaju samo pod prinudom.
Ne mogu ništa dokazati, sada kad znaju da nisi ubica. -Svejedno.
Dejzi. - Da, g. Karsone.
Pre polaska lord želi da pozove g. Mejsona i tebe kao Vilijamovu
udovicu, na otkrivanje spomenika. - Hvala vam.
Pisaću mu i ja, ali bi bilo lepo da mu i ti pišeš.
Naravno. -Dobro. Sada treba da krenemo.
Nadam se da ćete izdržati par dana bez Denker, Sprate.
Tu nadu ću vam rado ispuniti.
Jesmo li poneli sve torbe, Denker?
Vaše gospodstvo ima vrlo oštar vid. Jedna odista nedostaje.
Nošenje torbi je zadatak g. Sprata. Ovu je sklonio na sigurno mesto.
Veoma ste pažljivi, Sprate.
Donesite je, molim vas. -Ledi, ja nisam... -Donesite torbu, Sprate.
Teško mi je što Marigold ostavljam samu.
Nije sama. Okružena je dadiljama i drugom decom. -Znam.
Biće joj zabavno.
Edit je opsednuta tim detetom. - Mala je preslatka. -To je istina.
Ipak, nešto tu ima.
Oko Marigold? Šta to? - Ne znam. Neki osećaj "deja vu".
Ne mogu da definišem.
Ovo je Endi, pomoćni sluga dok smo u Londonu. Budite mu pri ruci.
Počinješ sa današnjom večerom? - Kako te je g. Karson pronašao?
G. Karson me je našao preko moga batlera.
Ovo traje sedam dana. Hoće li vas uzeti natrag? -Ne želim da budem pomoćnik.
Hoću da budem sluga.
Hrabar si. - Danas se mora biti hrabar.
Poznaješ li London? - Ovaj deo ne. Odrastao sam u Ist Endu.
A dosad sam radio Bejsvoteru.
U Bejsvoteru? -Da, severno od parka. -Znam gde je to.
Ovde te ne znaju? -Tako je. - S nama si samo do venčanja? -Da.
Voliš li zabavu? - Valjda. Kao i svi muškarci.
U blizini ima mesta za zabavu.
Vi poznajete Vestminster? - Ovde mi je dom.
Dugo sam živela na trgu St. Džejms.
Ne dajmo da nas uvuče u priče iz prošlosti.
Hoćeš sa mnom da ti pokažem kako to funkcioniše?
Trkom.
Dobrodošao, lovče, u dom što u brdima nije.
Kako ste? -Umorno. Put vozom od Southemptona, zamoran je kao iz Bombaja.
Odmorite se pre večere.
Sećate li se Karsona? -Čujem da niste poveli lične poslužitelje.
To je za nas prošlost, Karsone. - Ne morate to svima pričati.
O vama će brinuti Ana, sluškinja ledi Meri. A o lordu g. Mozli.
Otpratiću vas u vašu sobu. - Nismo valjda u istoj sobi?
Tanki smo s prostorom. - Neću da delim sobu. Idem u hotel.
Bez brige, ledi. Smislićemo nešto.
Pođite za mnom.
Možda da ledi Rouz da deli sobu s ledi Edit? -Hvala, gospođo Hjuz.
Znao sam da će ona stvarati probleme.
Mamice. Rekli su mi da si stigla. - Jesam. Kakav put.
Putovala sam čitavu večnost. - Sada si ovde.
Zar nećeš poljubiti staru majku? - Naravno da hoću.
Veliku si odluku donela. - Nadam se da će ti se on svideti.
On i njegovi danas dolaze na večeru.
Sasvim si sigurna u to?
Potpuno -Onda dobro. To sam htela da čujem.
Je li g. Karson objavio početak večere? -Još nisu svi stigli.
Pisao mi je g. Vajner da sutra dođem u Skotland Jard.
Pokušaj da se ne brineš.
Posle toga idite do vaše kuće. U tome ćete uživati.
U Londonu pazimo šta kome treba, ali gosti sami toče kafu i čaj sa stolića.
Odemo kada sednu. -Na prošlom poslu sluge ostaju do kraja.
Ovde ne. Ako žele drugo piće, moraju se poslužiti sami.
Nadam se da je Ana bila od pomoći. - Biće kadtad.
Gde su Sinderbijevi?
Mislili smo da dolaze lord i ledi Sinderbi.
Bojim se da ne.
Kakvi su? -Ona je veoma draga i Rouz joj je sviđa.
On je manje očaran. - A Rouz je dobra prilika.
Smešni su mi njihovi prigovori. - Na to imaju pravo koliko i mi.
Mamice, tatice, pokušajte se ponašati kao srećan par?
To bi bilo neiskreno. - Zašto? Još se niste razveli.
Razveli smo se čim smo sišli s broda u Sauthemptonu.
Ne bismo umrli da glumimo još par dana.
Ne želim da dam argumente lordu Sinderbiju.
Ledi Rouz MekKler se udaje ispod svog staleža. -Ne pomažeš, bako.
Lord i ledi Sinderbi, gospodin Atikus Oldridž.
Drago mi je što ste došli.
Tatice, mamice. Ovo je Atikus.
Drago mi je. - Kako čudno ime.
Kako ide? -Ledi Flintšajr nije bezazlen protivnik.
Rekla sam vam. -Moram vas pitati nešto što me muči.
Zašto je inspektor pozvao gospođu Bejts?
Hoće li vam biti lakše ako vam se zakunem da su oboje nedužni?
Nisam ni posumnjao, ali ipak mi je lakše.
Idem gore.
Zašto ste odabrali Jorkšajr? Iz istorijskih razloga?
Ne. Tamo sam dolazila kao dete. Uz to je prekrasan.
Imate li malo engleske krvi? - Mi datiramo tek od 1850-ih,
ali porodica ledi Sinderbi je došla za vreme kralja Ričarda III.
Zaista? Oduvek sam mislila da ste nomadi što tumaraju svetom.
Kad smo kod tumaranja, hoćete li medeni mesec zaista započeti kod Melforda?
Hoćemo. Ledi Melford je sestričina moje majke. -Zar? To nisam znala.
Želite blagoslov i u sinagogi? -U znak poštovanja.
Onda ne razumete i ne možete razumeti naše običaje.
To nije moguće? - Nije. Trebalo je da vam kaže.
Predlažem da u sredu svi dođete na večeru kod nas.
Upoznali biste deo naše rodbine. - I pokazali im da su imali sreće.
Imate puno gostiju? - Puni smo kao šipak.
Atikus je morao preći u hotel Halnabi. -Obožavam Halnabi.
Tamo može prirediti... Kako to zovu?
Momačko veče. Tamo nam neće smetati.
Hoćete li i vi ići, lorde Sinderbi? - Neće. On ne odobrava momačko veče.
Mnogo toga ne odobravate, lorde Sinderbi?
Ne baš. Izbegavam kartaške varalice i nedovoljno kuvanu ribu.
I razvod. Sa mnom je prilično lako.
Je li razvod lošija stvar, nego ostati zajedno i biti nesrećan?
Staromodan sam, ali po meni je razvod znak slabosti.
To je poniženje, skandal i neuspeh.
Je li ti drago što si opet u Londonu? - Biće, kad mi vrate kuću.
Kada zakupci odlaze? - Iduće nedelje.
Moram iz skladišta izvaditi vredne slike. -Neprijatno.
Znam, ali laknuće mi kad zatvorim vrata i napokon budem sama u vlastitom domu.
Zar lord Flintšajr neće biti s vama? - Biće. -Naravno da ću biti.
Neobično si se izrazila, Suzana. - "Neobično" je blaga reč.
Uvek ste dobrodošli u Kaningford.
Ljubazni ste. Recite mi, je li i vama ovih dana teško naći osoblje?
Ne naročito. Možda zato što smo Jevreji, pa dobro plaćamo.
Ako ne ležem rano, neću izdržati celu sedmicu.
Dolazi li Diki Merton na venčanje? -Mislim da ne.
Baš mi je žao. - Promenili ste pesmu.
Setila sam se da život ne pruža puno prilika.
Ako ih propustimo, nove možda nikada ne dođu.
Sinderbi izgleda kao da je progutao metlu. -Šta ja tu mogu?
Brinete li se za Sibi i Džordža kad niste kod kuće?
Imamo li razlog? -Pitam uopšteno. Ja stalno mislim na Marigold.
Kakva ćeš biti kad rodiš svoje?
Ja ću prepustiti dadilji. - To sada misliš.
Navikao sam se na decu u Dontonu, ali ipak je čudno.
Hoće li u Americi biti drukčije? - Ne ide tamo.
Meri... -Prestanite! Ovo je moje venčanje i nemojte ga kvariti.
U pravu si. A da nas četvoro u sredu odemo nekud na ručak?
Čak i ti, Edit. Obeležićemo Rouzine poslednje dane slobode.
Ručajmo u Rulsu. Ja častim. - Može. -Zašto da ne?
Sinderbi će biti priličan izazov za Rouz. - Bez sumnje.
A šta bi Suzani? "Imate li bar malo engleske krvi?"
Jezik joj je brži od pameti.
Znaš li da Bejts i Ana ujutro idu u Skotland Jard?
Ne. A zašto? - Bejts mi nije rekao razlog.
Treba da svedočimo o njihovom karakteru? - Rekao je da za sad ne treba.
Klesar nam je poslao račun.
Je li gospođa Patmor dole? - Verujem da jeste, lorde.
Da li se Bejts vratio? - Još nije. -Čudno je to, Karsone.
Mogu li pomoći? -Tražim sanduče za pisma.
Tamo je, ali pošta je već otišla. Je li važno?
Jeste. Ne volim da misle da sam platila, kad zapravo nisam.
Prošetaću do ulice Džermin. - Evo Karsona.
Je li kasno da ledi Flintšajr pošalje pismo? -Upravo skupljam poštu.
Hvala vam, Karsone.
Gospođica Bakser i g. Mozli su me pozvali da sutra posetimo muzej.
Dejzi, venčanje je u petak! - To sam im i rekla.
Ali tek je utorak, a uradili smo sve,
osim onog što se mora kuvati tog dana. - Je li ovo kuhinja ili odmaralište?
Dobro, idi. Ali ako se ne vratiš do vremena za čaj, zvaću policiju.
O, Bože! -Izvinite što vas ometam, gospođo Patmor.
U redu je, lorde. Oprostite što sam neuredna. -Uopšte niste.
Priđite. Zamolio bih vas da ipak dođete na otkrivanje spomenika.
Ne bih da budem nepristojna... - Znam.
Meni je važno da taj dan prođe u duhu pomirenja.
A ako vi ne dođete, smatrao bih da u tome nisam uspeo.
Molim vas, učinite mi uslugu.
Dobro. Ako vama to toliko znači. - Znači mi. Hvala vam.
Dođite, gđo Bejts. -Idem s njom. - Ako želite. Ovuda, molim.
Stanite u vrstu s ostalima.
Ali zašto? Što sam uradila? - Ovo je ludost.
Dođite ovamo.
Držite broj pred sobom.
Puno vam hvala. Možete ići.
Šta je ovo? Vi znate da ona s tim nema veze.
Smirite se. Ovo je samo rutinska istraga,
da s naših lista precrtamo ljude.
Idemo da uradimo jedan posao dok smo u gradu.
Slobodno obavite posao.
Jesi li se snašao? -Jesam. Večera je prošla odlično.
Kasnije idemo u šetnju da ti pokažem okolinu.
A ledi Grantam? - Biće već u krevetu.
Odnesi kafu gore, dok je još topla?
Ili mnogo tražim?
Nadam se da ga nećete navoditi na zlo, gospođice Denker.
Neću. Endi nije seosko dete. Sigurno se tu snalazi bolje od mene.
Sumnjam. Ta nešto planira.
Planira da se okoristi. Volela bih znati šta...
Dejzi? Slušaš li me? - London je pun mogućnosti.
Život je pun mogućnosti.
Stvarno? Često pomislim da u mom životu uopšte nema mogućnosti.
Gde je tetka Violeta? -Violeta je moja tetka. Otišla je da spava.
I gospođa Kroli. -A Atikus? Gde je lepotan što ti je ukrao srce?
Zar si zaboravio? Ima momačko veče.
Tatice, molim te reci da ti se sviđa.
Naravno da mi se sviđa.
Išao si u ulicu Bond? -Uzalud, pa sutra idem ponovo.
Nemoj da zakasnimo na večeru ledi Sinderbi.
Šta tražiš u ulici Bond? - Ma, imam jednu ideju.
Ideju koju krije od nas.
Dosta je. Idem na spavanje.
Rekli ste da još jedno piće. Popio sam ga i odlazim.
Ne! -Vi ostanite dokle želite. Sve stavite na moj račun.
Šampanjac!
Ne večeras. Oprosti ako se nisam lepo ponašao, ali neće se dogoditi.
Ko je? - Vaš čaj, gospodine.
Nisam naručio čaj.
Šta je sad, dođavola!?
Je li ovo neka šala?
G. Rajkart ti je platio da dođeš? - Pričekaj samo trenutak.
'Đenja.
Endi, jesi li sinoć bio u šetnji s gospođicom Denker?
Jesam. Ispao sam budala.
Je li sve u redu, g. Barou? Jeste, gđo Hjuz. Hvala vam.
Majkl i ja smo ovde ručali na našem prvom sastanku.
Jednog dana ćeš se toga sećati s radosnom setom.
Ti si jedini član porodice koji me razume.
Oprostite što kasnimo. - Je li pazar završen?
Ako ti pokažem, sve će žene izgubiti apetit.
Ovo je za tebe. Karson me zamolio da ti predam. -Hvala.
Od koga je? -Anonimno. Poruka u kojoj piše: Sinoć.
Šta je to? -Atikus vodi nekakvu drolju u svoju sobu.
Molim?!
O, Bože. - Popij malo vode.
Želite da naručite? - Pričekajte još malo.
Šta ćeš uraditi? - Nisam sigurna.
Večeru ću preskočiti, ali šta ću s venčanjem?
Reći ću ti. Odmah telefoniraj Atikusu i zakaži sastanak.
Meri, idi s njom.
Klasična podvala s momačkih večeri. - Napiju ga, nameste mu,
a fotograf sve ovekoveči.
Siguran sam da je posle gorko zažalio. - Je li to dovoljno? Meni ne bi bilo.
Neko želi da spreči venčanje.
Lord Sinderbi. - Je li on sposoban za takvu podlost?
Ljudi su na sve sposobni samo da bude po njihovom.
Sada razgovaraju. Naći će se u parku Sent Džejms u tri sata.
Večeras ovde neće biti večere.
Porodica večera kod ledi Sinderbi.
Zašto nam je bio potreban dodatni sluga.
Trebalo je da iznajmimo pomoć za venčanje.
Nije običaj da roditelji mladoženje pozivaju goste pre samog venčanja.
Strani običaji. - Možda je kod njih drugačije.
Nemojte sad i vi. - Nemam predrasuda, gospođo Hjuz.
Imam mnogo mana ali ne i tu.
Naprimer, nepoznavanje samog sebe?
G. Karsone, može li Endi večeras dobiti slobodno? Porodici nije potreban.
Tu je tek dva dana i već traži slobodno vreme?
Želi da mu pokažem grad.
A ledi udova? -Vratiću se na vreme da je spremim u krevet.
Svi moraju biti tu dok porodica ne ode. I morate se vratiti do 10 sati.
Šta ćete mu pokazati, što već niste? - Zašto? Šta je rekao?
Rekao je da nije uživao. -Plačljivko. Nadam se da je ipak čvršćeg kova.
Nisam ni znala da postoji. - Volim te manje muzeje.
Kao "The Wallace Collection" ili "Mauritshuis" kod Haga.
Bili ste u Holandiji? - Nisam. Čitao sam o tome.
Kao da blizina platna sliku učini snažnijom.
I ja to osećam. A ti, Dejzi?
Osećam se kao da sam iz ugljenokopa izašla na sunce.
Pa, to je vrlo prijatno. -Baš i nije. Osećam se ogorčeno i nezadovoljno.
Kao da sam na kratko puštena iz zatvora.
Nemoj tako. Ne želim da pogoršam stvari.
Je li ono ledi Rouz?
To što kažeš uopšte nema smisla! Prestani!
Ostavimo ih same.
Žena nije sigurna sve dok joj prsten nije na prstu.
Želite li biti sigurni, gospođice Bakster? -Možda.
Stvarno misliš da bih pao tako nisko?
Nije nameštaljka? -Nego razrađen plan da ledi Rouz odustane od braka.
Zovi je Rouz. - Misliš da sam ja to uradio?
Ti si protiv tog braka mnogo više nego što Rouz i njeni to znaju.
Dobro. Budimo iskreni.
Protivim se. Od dolaska u ovu zemlju naša porodica je puno postigla.
Ne samo za nas, nego i za naš narod.
Možemo biti ponosni. Sada smo među vođama ove zemlje.
A ti sve to odbacuješ zbog male nevernice. -Ne zovi je tako!
Oprosti. Ne želim da je vređam. Ona je vrlo pristojna.
No ona je Engleskinja i anglikanka, pa će i njena deca to biti.
Škotlanđanka je. - Dobro, Britanka.
Drugi lord Sinderbi bi bio Jevrejin ali treći, tvoj sin, ne bi.
Postali bismo još jedna britanska loza sa svim svojim predrasudama.
Decu bismo odgajali tako da znaju obe strane svog nasleđa.
Zar ne shvataš da ta deca ne bi bila Jevreji?
Majka im nije Jevrejka pa ni oni ne bi bili!
Možda se preobrate.
Ti si protiv slobode izbora.
To uošte nije lako. Za to se treba boriti.
Morate doći. Stigli su.
Daj mi reč da nisi to uradio. -Naravno da nisam.
Zar me tako malo poznaješ?
Atikus kaže da je to neslana šala.
Veruješ li mu? - Ne.
Ili krije istinu, ili neko pokušava da spreči venčanje.
Volela bih da doznam pre petka.
Rouz, da te upoznam s mojim bratićem, sir Džonom Glogom.
Edit, draga! - Izvinite me.
Budimo brzi dok sve nije propalo. - Čini se da sve ide dođavola.
To je jako tužno. - Ozbiljno mislim.
Sibil mi je bila saveznica i više je nema. Sada Rouz.
Ti ćeš uskoro otići i odvesti Sibi. Neizdrživo.
Moram da živim svoj život. - A mene ostaviti samu s Edit?
Kad u novinama pročitaš da mi sude za ubistvo, znaj da si ti kriv.
Možda ono ipak nije šala.
Meni je stalo da mi ti veruješ. -Verujem ti.
Strašno je znati da nas neko toliko mrzi da se setio takve laži.
Pričajte nam o Britanskoj Indiji. -To je krasna zemlja, a Bombaj je divan grad.
Ne znam koliko je Britanskoj Indiji još preostalo.
Čuli smo za tu grozotu u Amritsaru.
Amritsar je nesrećan incident. Lud čovek je naredio masakr.
Ne slažem se. General Dajer je samo vršio svoju dužnost.
Niste dobro shvatili. - Svi imamo pravo na mišljenje.
Zaista? Podsećam vas da Šrimpi poznaje Indiju, a vi ne.
Zamišljena si.
Bako, da li bi lord Sinderbi uradio nešto strašno, da spreči taj brak?
On bi voleo da venčanja ne bude. -Ali on voli Atikusa.
Ljubav je daleko opasniji motiv od odbojnosti.
Hajde. Nije mi zabavno samoj.
Ali tamo uopšte niste pričali sa mnom. -Idi da se presvučeš.
Zašto ga maltretirate, gospođice Denker?
Što ne nađete nekog ravnog sebi? - Tamo će mu biti zabavno.
Možda. Mislim da loše utičete na njega.
Onda imamo nešto zajedničko, g. Barou.
Bezobraznica.
Ako je bilo lepo, zašto si natmurena?
- Videla sam šta sam propuštala. Pre sam mislila...
da su istorija, umetnost i te stvari samo za plemstvo.
Sada si proširila horizonte.
Jesam, ali sam zato videla koliko mi je život bio isprazan.
Ispekla si zanat, iškolovala se. Ti si umetnica. Vidi ovu svadbenu tortu.
Šta će mi to? Da mogu crnčiti u tuđoj kuhinji?
Obrazuješ se da bi vodila farmu g. Mejsona?
I da je tako, zar nije bolje da se obrazujem ovde?
Uz galerije, biblioteke i pozorišta oko mene?
Mogla bih se zaposliti u Londonu. - Sigurno. - Onda ću to i uraditi.
Odlučila sam. Dajem otkaz.
O, Dejzi. -Bili ste jako dobri prema meni i teška srca ću se oprostiti,
ali mislim da je to ispravno.
Ona to smatra zlobnom podvalom? -Da.
Ali ko je to uradio? Baka misli na lorda Sinderbija.
Treba li ga imenovati? - Jeste li za čašicu pre spavanja?
Da, molim. - Ja neću. Umoran sam.
A ti? -Neću. Svratiću unutra da poželim laku noć.
Gde su gospođica Denker i Endru? - Nisu se vratili.
A rekao sam im da se vrate do 10 sati. - Sad će oni.
Kuda su otišli? - Ko zna.
G. Karsonu nije lako. Nije nadležan za gđicu Denker.
A Endiju nije stalo do dobrog utiska.
Ona tog momka koristi za nešto.
To mi nije drago.
Je li neko za kakao? - Hvala, gospođo Patmor.
Trebalo je da pustite meni.
Moram se navići da radim bez tebe.
Ne izvodite. -Ne izvodim, samo sam svesna činjenica.
Šta tražiš tu?
Čekam tebe. - Ne vidim zašto.
Jesi li ugodno provela veče? - Nisam. Bilo mi je odvratno.
Ponižavajuće je što moram glumatati pred tim ljudima.
Nećeš još dugo.
Jesi li znao da je En Melford Jevrejka?
I jesam i nisam. Pa šta?
Nema potrebe da mašeš svojom kvazi tolerantnošću.
Ja imam drugačije stavove. - U svemu.
Nemoj više praviti trikove! Je li jasno?
Ne znam na šta misliš. -Znaš. Ako se ne budeš dobro vladala,
reći ću Rouz, pa ćemo čuti njeno mišljenje.
Govoriš u zagonetkama. - Namestila si Atikusu.
Ti si smislila celu tu podlost.
Ako si mogla da prevariš Rouz, ona ti neće oprostiti.
Ti si bolestan. -Interesovala me je uplata koju si spomenula.
Video sam ček i nazvao to preduzeće.
Ti, mačko jedna!
Zar ti to ništa ne znači?
Što smo izgubili novac. Što smo izgubili položaj.
Što smo izgubili sve na šta su deca imala pravo.
I sad još hoćeš da Rouz bude izopštena.
Na kažem da će im sve biti lako, ali kome jeste?
Nama sigurno nije. - A nije ni njoj.
Samo ne spominji razvod dok se ona ne uda.
Misliš da će lord to ipak sprečiti? - Upozoravam te.
Ako venčanje propadne, Rouz će doznati koju ulogu si imala u tome.
Sad kada smo svi ovde, reći ću vam šta ću uraditi s kućama u selu.
Prodaću sliku dela Frančeska.
U Sotebiju kažu da ću dobiti dobru cenu. -Siguran si?
Uvek si se ponosio njome. - Više ne uživam u njoj.
Tata je govorio da treba prodati, ako imaš cilj.
Mislim da je dobrobit sela dovoljan cilj.
Čim se vratimo kući počećemo da radimo.
Zaista?
Više ne uživaš u slici, zbog gospodina Brikera.
Zato je prodaješ. - Da.
Međutim, ne uživam iz drugog razloga.
Kad god je pogledam, setim se da nisam imao poverenja u tebe.
Onda se naljutim na sebe i poželim da je se rešim.
To je užasna smicalica! To je smislio neko jako zloban.
Šokira me da postoji osoba koja želi da budem nesrećna.
Izvinite me.
To i mene muči. Kako se udati za Dikija, kad bi sinovi mrzeli našu sreću?
Ipak im ne treba dozvoliti da vam ukradu budućnost?
Žao mi je što smetam, ali gđici Denker nije dobro,
pa će je večeras zameniti gđica Bakster.
Nešto ozbiljno? - Nije ništa ozbiljno, ledi.
Hvala vam.
Imam plan. Započeću radove u selu, pronaći novog upravitelja imanja,
pa se zaputiti u Ameriku. - Zar to neće trajati mesecima?
Pa dobro, otići ću posle Božića.
Zario si mi nož u srce. Šta ću bez tebe?
Nisi ovo zamišljala, dok sam te vozio na probe kod madam Svon.
Sibil je nagovorila da sašije haljinu oblika pidžame, pa se baka umalo onesvestila.
Nas dvoje imamo zajedničke uspomene. - Ali ti ćeš ih odneti u Boston.
One će uvek biti u mom srcu.
Dug je put za Tipereri! - Smirite se.
Morate se smiriti, gospođice Denker.
Idi po gospođu Hjuz.
Moram gore do moje ledi.
Ja idem. G. Karson je rekao da ste bolesni. -Bolesna?
Doista, gospođice Denker? I to pred sluškinjama!
Zabole me za sluškinje? - Dobro, sad bi bilo dosta.
A gde si ti bio? -Želite znati? - Obuci odoru i idi u salon.
Da skuvam kafu? Možda je otrezni. -Gora ne može biti.
Gospođo Patmor, šta je bilo? - Ne obaziri se na mene.
Recite mi! - To ne bi bilo fer.
Prema kome? - Prema tebi, šašavice jedna.
Ne shvatam. -Plačem jer ne želim da odeš. Nedostajaćeš mi.
Ne brini se, preboleću. - Ostajem još mesec dana.
Inače se moram vratiti zbog otkrivanja spomenika, a nisam ni našla novi posao.
Zaboravi kafu. Zaspala je. Bogu hvala.
I mi teba da spavamo. - U pravu ste.
Je li se nešto dogodilo? - Nije. Još nije.
Vratio si se. Mislili smo da si pobegao.
Žao mi je ali gđicu Denker je uhvatila slabost.
Nije važno šta je nju uhvatilo. Ja bih voleo da uhvate nju.
Da je uhvate muškarci u belim mantilima. - Pustite, g. Karsone. Snaći ćemo se.
Šta se dogodilo? -Obe noći me je vodila u neki klub u podrumu.
Tamo si se kockao.
Izgubio sam puno. Dao sam menicu, ali ode cela ušteđevina.
A ona nije izgubila ni novčića.
Je li ti se nabacivala? Uradila nešto nedolično?
Ne. To nije radila. Samo je sedela i pila.
Sve je dobijala besplatno. - Shvatam.
Bar mislim. Idući put i ja idem s vama.
Moram li opet ići? - Moraš, samo još jednom.
Ovog puta ćeš uživati.
Bako, da li sad prvi put ulaziš u matičarsko zdanje?
Ne. Još 1878. sam prisustvovala venčanju lorda Rozberija i Hane Rotšild.
Venčali su se u Mesnom odboru, a to je slično.
Čini se tužno. -Ali udaja u Rotšilde puno toga kompenzuje.
Je li ledi Flintšajr dobro?
Kora, da li bi pomogla Suzani? Čudno izgleda.
Hoću da objavim nešto što sam čuvala kao tajnu.
Suzana, ne želimo ispovest kao sa samrtne postelje. Ovo nije tvoj dan.
Oprosti, ali došlo je vreme. Možda je već i kasno.
Nemojte, molim vas. -Šrimpi i ja se razvodimo.
Molim?! -Novine će nažalost pisati o tome,
a kako stvari sada stoje, članci će uključiti i vašu porodicu.
Bože... -Hvala vam, ledi Flintšajr. Smem li vas zvati Suzana?
Upozorili ste nas, pa se sada možemo na vreme pripremiti.
Zar da ti... - Oče, preklinjem te...
Ako pokušaš da sprečiš ovaj brak, ostaviću te.
Imaćeš skandal nad skandalom.
Nisi očekivao da ćeš svoje dete
voditi na venčanje kroz hodnike Matičarskog zdanja.
Mnogo toga u životu nisam predvideo, ali ako si ti sigurna i ja sam.
Uzgred, Atikus je nedužan. Sramota me je što sam ga okrivila.
Znam da je nedužan. - Kako znaš?
Znam. Bez i trunke sumnje.
Ko je, na kraju, ispao moj neprijatelj?
Pusti to. Ne poznaješ tu osobu. Barem ne dobro.
Ni ne želim da znam. Danas ne želim nikoga da mrzim.
Ovde se stvarno udajem.
Ne u crkvi danas popodne? - Ovde postajem njegova supruga.
Nadam da ćeš biti jako srećna, najdraža moja.
Ne mogu da poverujem.
Od mene se očekuje da budem dostojanstvena u porazu?
Prekasno je za to, draga. Jako prekasno.
Ustanite, molim.
Slušajte svi. Odmah posle ručka idu na blagoslov.
Svi koji idu u Savojsku kapelu, vraćaju se autobusom na popodnevni prijem.
A večera, g. Karsone? -Samo porodica. Ledi želi bife od ostataka sa svadbe.
Dodaću toplu supu. -Idem da pomognem ledi Rouz da se presvuče.
Mislim da nije u redu obući venčanicu samo za blagoslov.
Neće nositi veo. - U pravu ste. Moramo krenuti.
Kasnije možemo zbrisati, ako ste za to.
Kad ledi-udova legne. - I vi biste išli?
Pa kad je jako zabavno, gđice Denker.
Osim ako niste mamurni. - O čemu vi to?! Samo sam imala glavobolju.
Ako on ide, nemoj ti. - Želimo da Endi ide s nama.
A zašto? - Onako, gospođo Hjuz.
Endi, ako se spanđaš s njima, glava ti je u torbi.
Lorde Sinderbi, verujte mi da silno volim vašeg sina.
Sve ću učiniti da ga usrećim.
Znamo to, draga. Želimo vam svako dobro.
Šta je, tu je. Nadajmo se najboljem.
Eno ih. Idemo da ih pozdravimo. - Vidi ko ti prilazi.
Zdravo, Toni. Drago mi je što te vidim. I tebe, Mejbl.
Dobrodošli. - Nadam se da smo dobrodošli.
Isto ste dobrodošli koliko se nadam da ću ja biti na vašem venčanju.
Je li samo meni neugodno? - Meni nije neugodno.
Venčaćemo se u decembru. Radovali bismo se vašem dolasku.
Jako mi je drago. - Biće u Londonu.
Zimska vjenčanja u provinciji znaju biti jako blatnjava.
Izgleda nikada nećemo doznati ko je krivac. Ma, nije važno.
Moj otac nije. - Nisam ni mislila da je on.
Znam da se protivio, no tako nešto nije njegov stil.
Vidiš? Ona te već poznaje bolje nego on.
Nisam sigurna da je želela matičarsko zdanje i kapelu Savoj.
No mislim da će biti vrlo srećna. - Slažem se. Dobar su par.
Kada ideš kući? - Što pre. Jedva čekam.
Čezneš za Marigold. - Zvuči mi kao da to ne odobravaš.
Ma nije to, nego...
Vidi, eno Tonija s Meri. Oni bi bili zgodan par.
Pusti, tata, te puste snove.
Tvoj plan se ostvario.
Bio si ono što mi je tada trebalo.
Nadam se da si shvatio. - Shvatio sam...
da se ne treba petljati s ledi Meri Kroli.
Sve je ispalo dobro? -Za mene jeste. Nadam se da će i za tebe.
Srećno, Meri.
Lord Sinderbi će u sezoni lova otići u dvorac Brankaster. -U Nortamberlandu?
Da li želite da pođete s nama?
Vrlo ste ljubazni. -Svi. Bilo bi nam veliko zadovoljstvo.
Svi mi? Jeste li svesni čega se prihvatate.
Za dan-dva ću telefonirati ledi Grantam da dogovorimo datum. -To me raduje.
Eto, nije bilo tako teško. - Meni nije,
jer nisam imao pravo glasa. - Nemaš ga nimalo.
Čini se da je to divan dečko. - Hvala vam, vrlo ste ljubazni.
Čula sam za tvoju izjavu u matičarskom zdanju.
Ja samo želim da budeš srećna.
Sve što sam rekla ili uradila, bilo je iz ljubavi.
Nas dve izgleda drugačije definišemo tu reč.
Kako se vas dvoje držite? - Dobro. Hvala, ledi Manvil.
Sigurno vam je teško, ali vam se divim što sve primate sa osmehom.
Možda se sećate da je moj otac bio Jevrejin?
Bojim se da sam to... To je... Baš zanimljivo.
Luiza! Nisam očekivala da te ovde sretnem.
Je li sve u redu, ledi? - Htela sam da tiho odem.
Nikome ne bih nedostajala. - Ne slažem se.
Osećam da se naše domaćinstvo raspada.
Valjda to tako ide. Ljudi odrastu i odsele se, a stvari se menjaju.
Nadam se da vas lord Gilingam nije uzrujao.
Nije. Srećan je s gospođicom Lejn Foks i to mi je drago.
Ako smem da kažem, on nije dovoljno dobar za vas.
Uopšte nije. -Sumnjam da bi se neko složio s vama.
Važno je da se vi slažete. Primetio sam da to uviđate.
Možda nerado, no postepeno ste shvatili da nije dorastao zadatku.
Da li me umiruje što to kažete vi, koji me dobro poznajete?
Umiruje, nadam se. Uveren sam da ćete na kraju trijumfovati.
Hvala vam, Karsone. Ovo mi znači više nego što mislite.
Čudna svadba. Bez pravog obreda. Nije imala veo!
Kao da je jedan od mladenaca razveden. - Želim im sve najbolje, posebno ledi Rouz.
To je to? -Dobrodošli u "Velvet Violin".
Ući ćemo odvojeno. Ne pričaj sa mnom dok ne budemo za stolom.
Tu ste gospođice Denker? - Dovela sam dvojicu.
Još jednog novog. -Vidim. Uzmite piće i pomozite da nađu sto.
Hvala vam.
Kako se zove onaj s kojim je pričala?
Bazil Šut. Zašto? - Videćeš.
Zar ćete igrati? -Možda odigram neku partiju ajnca.
Ali ti nemoj. U redu?
To je bio maraton, sa srećnim završetkom. -I te kako. Dobar su par.
Barem se sve razjasnilo oko roditelja ledi Rouz.
Moraće progutati knedlu. - A lord Sinderbi i ledi Flintšajr
će sada imati razloga da preziru jedno drugog, pa će zaćutati.
Da?
Izvinjavam se, ledi, Anu traže dole.
Kako to mislite? Još je nisam otpustila. - Znam i neprijatno mi je, no...
Šta se dogodilo? - G. Vajner je dole.
Molim? -Ali on nije... - Hoće da vas uhapsi.
Uvek je ovako? - Ne, nije.
Unovči žetone i isplati svoju menicu.
Ne mogu da primim. - Ne želiš da izađeš živ odavde?
Bio bih vam dužan. - O tom, potom!
Sad idi, a ja ću se pobrinuti za g. Šuta. -Kako? -Idi.
Molim vac, recite mi koji je od ovih praznoglavaca Bazil Šut?
Zašto? -Neka žena za šankom se hvali da ga danima vara.
Ma da? A kako? -Ona čeka pred ulazom da neko naiđe,
pa uđe s njim i traži besplatna pića jer je dovela novog kockara.
To radi? - To je žena s kojom sam došao.
'Đenja! - Ne! čekajte!
Iskoristila me je jer je mislila...
da sam previše mlad i glup da shvatim šta radi. Bila je u pravu.
Sledeći put prvo pitaj svog ujka Tomasa.
Dobro, hajdemo.
Baš vam hvala.
Da niste zaboravili nešto?
Šta? -Da platite račun za sva pića što ste popili, gospođice Denker.
To bi bilo 4 funte i 10 šilinga.
Sačekajmo g. Bejtsa, da mu kažem da odlazim.
Neka sazna kasnije. Sada može reći nešto nepromišljeno. -Zabranjujem da je vodite!
Imamo nalog. - Šta se ovde događa?
Ne pravite probleme. -Ne dozvoljavam! - Smirite se!
Platiću kauciju. - Ne može.
Gđo Hjuz, donesite joj kaput. - Ne dozvoljavam da ide. -Morate.
Svedok ju je prepoznao kao osobu koja je stajala pored g. Grina.
Zvaću advokata. - Zovite kog hoćete, gospođice.
Gospođa Bejts će biti u policijskoj stanici. Dođite ujutro.
Nazvaću ga odmah jer je nedužna! Ja nisam gospođica.
Ja sam ledi Meri Kroli.
Sve da ste kraljica Nila, ne marim. Idem, a ona ide sa mnom.
Odmah!
Bejtse!
Pali su licima prema neprijatelju.
Nek' sećanje na njih ne stari dok mi preživeli starimo.
Neka uspomene vreme ne izmori, niti godine pohabaju.
I kada sunce zalazi i kada se rađa,
sećaćemo ih se.
Sećaćemo ih se.
Na mestu, voljno!
Voljno!
Pre nego se raziđete, molim vas da me saslušate.
Skrećem vam pažnju na još jednog odvažnog momka i dobrovoljca.
Nije iz Dontona pa mu ime nije na spomeniku,
ali je u sećanju nekima od prisutnih.
Zato beležimo i sećanje na njegovu smrt.
Gospođo Patmor?
U SPOMEN NA ŽRTVU: vodnik Arči Filpots, Lankaširski musketari
PREMINUO 5.2.1917. U DOBI OD 19 GODINA
Žrtva je prava reč.
To je lepo, gospođo Patmor. Drago mi je zbog vas.
Tačno je kako treba da bude.
Držim da je tako.
Pogledao bih Vilijamovo ime, ako imaš vremena, Dejzi.
Moju sestru će ovo utešiti.
I tebi će biti drago, Dejzi, što je spomenik tako blizu.
Mislio sam da će me rastužiti čitanje Vilijamovog imena, što i jeste.
Ali osetio sam i ponos. - Pa naravno.
Ako Dejzi i ne ostane tu, ne znači da je manje ponosna na našeg Vilijama.
Ti odlaziš, Dejzi? - Nije ništa zgrešila.
Okusila je London, pa ćemo se morati snalaziti bez nje.
U njenoj godinama potrebne su promene.
Je li to istina, Dejzi? - Nije. Šali se.
Pomišljala sam da odem, ali sam se predomislila.
Ne idem bar dok ne položim ispite. -Baš mi je drago.
Mrzim kada ljudi koji se vole moraju da se razdvoje.
Znam na šta mislite.
Nije teško pogoditi, ledi.
Neće je osuditi. Mislim da ni suđenja neće biti.
Nemaju ništa. -Ništa što mi znamo. U pravu ste. Neće je osuditi.
Da li zaista mislite da treba da se borim za Dikija?
Rekli ste da nećete ništa raditi dok ne prođe Rouzino venčanje.
Prošlo je. Vreme je za akciju.
Borbene reči.
Hoćete li se vi boriti za princa Kuragina?
Samo vi imate najjaču kartu. Supruga lorda Mertona je mrtva.
Ja prosto uživam u Londonu.
Treba češće da odlaziš i da se baviš izdavaštvom.
Treba da vodiš posao.
Pametna si i dobro pišeš. Srećni su što te imaju.
Meri govori da ćeš samo njoj nedostajati kada odeš.
Nedostajaćeš i meni. - A ti ćeš nedostajati meni.
Jadni g. Bejts. Zatvorili su ga, a bio je nedužan.
Što ne bi isto uradili njegovoj supruzi?
Verujem u britansko pravosuđe. G. Bejts je ipak pušten.
Nakon što je odslužio neko vreme.
Tuga se izgleda nadvila nad njih oboje, pa i na nas.
Gospođo Hjuz, ovo ne liči na vas.
Nemojte pokleknuti. Uvijek treba živeti u nadi.
Danas sam shvatio šta mi kod Marigold upada u oči. -Da? Šta to?
Podseća me na Majkla Gregsona.
Reci mi ako grešim.
Ne grešiš.
Nemoj reći Edit da si pogodio. -Zašto? Stvari bi se razjasnile.
Nemoj još. Meri i Tom isto ne znaju.
Molim te da to još malo bude Editina tajna.
Neka ti bude.
Moram priznati da mi je neobično
što u ovoj kući postoji tajna u koju sam upućen.
Ćutaću kad ti tako želiš.
I volećeš je? Svoju novu unuku?
Ustvari, na moje veliko iznenađenje,
siguran sam da hoću.
KRAJ OFICIJELNOG DELA PETE SEZONE (Predstoji Christmas Special)
Na hrvatski preveo Silvio
Obrada celog serijala: Marijana T
Preuzeto sa www.titlovi.com